Теодор Траянов
Анахорет

chitanka.info

На Г. Тъмен

Като престъпник минах през сетните предели,

и сенките заклинах на моя рухнал ден,

плътта си обещавах (душата бяха взели),

всевластний знак чертаех на сън невъплътен.

Дълбоко в свойта мисъл чух думи-имортели:

„Началото е всъде, а краят — праг свещен!“

Лежа, отгдето тръгнах, на каменна постеля,

в съзнание и будност, от нова скръб пленен —

далеч се мержелее изгубена звездица,

последно заклинание на молещия миг,

и бавно в кръгозора се дига черна птица!

Нощта умира негде! Ехти родилен вик!

Към утрото! Разблъсквам

                мъртвец подир мъртвец!

О, кой ли ще упъти прокажений слепец?

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.